OPVIE+ryhmä+1

<< Takaisin OPVIE-sivulle

= Ryhmätyön aihe = Voice Thread


 * Ryhmän jäsenet:** Annukka, Elina ja Inka

Siilivideo [|Inkan Voice Thread] Voice Thread -esitystä voi havainnollistaa piirtämällä suoraan esitykseen: [|Doodling]

VT kielen opiskelussa PP:t

VoiceThreadin affordanssit


 * Työn tavoite tai ratkaistava ongelma:**

= VoiceThreadin soveltuvuus opetuskäyttöön =

Johdanto
VoiceThread on työkalu, jolla voi jakaa kuvia, esityksiä ja videoita sekä kommentoida niitä. Esityksiä voi luoda joko yksin tai ryhmässä. Yksinkertaisimmillaan käyttäjä lataa VoiceThreadiin kuvia tai vaikka PowerPoint-esityksen. Kuvien tai esityksen lisäksi niihin voi nauhoittaa selostuksen. Kommentit voi nauhoittaa joko puheena tai kirjoituksena. Esitykseen voi myös piirtää samalla kun puhuu. Kun esitys on julkaistu, myös muut käyttäjät voivat kommentoida sitä joko nauhoittamalla puhetta tai kirjoittamalla kommentteja näppäimistöltä. VoiceThread-esitysten teko ja muiden tekemien esitysten kommentointi vaativat molemmat rekisteröitymisen ja kirjautumisen palveluun. Tarkastelemme seuraavassa VoiceThreadin soveltuvuutta opetuskäyttöön erilaisten teorioiden ja alustavasti myös käytännön kautta.

**Yhteisöllinen oppiminen**
Yhteisöllinen oppiminen tarkoittaa toimintaa, jossa ryhmä yrittää yhdessä tietoisesti ymmärtää opittavaa asiaa ja työskennellessään tuottaa uutta tietoa, jota ei voida palauttaa kenenkään yksilön tuottamaksi tiedoksi. Viime vuosina myös teknologian opetuskäytön tutkimuksessa on korostunut sosiaalisen vuorovaikutuksen ja osallistuvan toiminnan merkitys oppimiselle. Oppimista tarkastellaan ryhmäprosessien seurauksena ja analysoinnin kohteena ovat ryhmässä tapahtuvat sosiaalisen vuorovaikutuksen muodot sekä niiden vaikutukset yksilön ajatteluun ja toimintaan.Yhteisöllisen oppimisen tutkimuksessa voidaa erottaa kaksi pääsuuntausta, sosio-kognitiivinen ja sosiokulttuurinen näkemys oppimisesta. (Arvaja & Mäkitalo-Siegl, 2006)

Sosio-kognitiiviisen näkemyksen mukaan yhteisöllisen toiminnan kognitiiviset prosessit ja oppimistulokset ovat yhteydessä toisiinsa. Tällöin huomio kiinnitetään oppijoiden vuorovaikutuksen kognitiivisiin tekijöihin ja siihen, miten ne vaikuttavat yksilöiden oppimiseen. Tutkimuksissa saatuja positiivisia tuloksia on selitetty oppijoiden keskinäisen vuorovaikutuksen stimulovalla vaikutuksella. Kun osalistujat jakavat tietoaan, näkemyksiään ja ovat eri mieltä toistensa kanssa (sosio-kognitiivinen konflikti), he tiedostavat erilaiset näkemykset ja puutteet omissa tiedoissaan. Tiedostamisen kautta oppijat arvioivat omia näkemyksiään ja pyrkivät ratkaisemaan kognitiivisen konfliktin. (Arvaja & Mäkitalo-Siegl, 2006)

Sosiokulttuurinen oppimiskäsitys, joka perustuu L. S. Vygotskyn teoriaan, korostaa tiedonrakentamisen sosiaalista luonnetta ja historiallisen sekä kulttuurisen ympäristön roolia tiedonrakentamisessa. Merkittävä on myös kielen ja ajattelun yhteys teoriaan. Ajattelun nähdään olevan olennainen osa juuri sitä sosiaalista, kulttuurista ja historiallista ympäristöä, jossa se tapahtuu. Oppimisen ymmärtämiseksi täytyy siis tutkia niitä toiminnan ja ajattelun välineitä, jotka ovat kulttuurisesti ja yhteiskunnallisesti olemassa. Yhteisöllisessä tiedonrakentamisessa yksilöiden "hiljainen" ymmärrys (oppimistilannetta edeltävät taustatiedot, käsitykset ja oletukset käsiteltävästä asiasta) tehdään näkyväksi ja sitä käytetään tulkinnan välineenä käsiteltävästä asiasta. Keskustelemalla oppijat tarkentavat, neuvottelevat ja näin rakentavat yhteisen ymmärryksen, joka jalostuu edelleen uudeksi "hiljaiseksi" tiedoksi ja uuden ymmärrettävän asian rakennusvälineeksi. Uusi ymmärrys on aina ryhmän yhteisen toiminnan tulos, jota ei voida palauttaa kenenkään yksittäisen osallistujan luomaksi tiedoksi. (Arvaja & Mäkitalo-Siegl, 2006, Stahl 2004)

Yhteisöllisen oppimisen tutkiminen on pitkälti pohjautunut vuorovaikutustilanteisiin, joissa oppijat ovat kasvokkain. Verkossa tapahtuva vuorovaikutus on tietenkin erilaista. Verkkovuorovaikutus on synkronista eli samanaikaista tai asynkronista eli eriaikaista. Synkroninen vuorovaikutus on yleensä chatti-tyyppistä, jolloin osallistujat ovat verkossa yhtä aikaa. Asynkroninen vuorovaikutus puolestaan tapahtuu keskustelufoorumeilla, jolloin osallistujat pääsevät osallistumaan keskusteluun eri aikaankin. Keskusteluun osallistuminen tapahtuu molemmissa yleensä kirjoittamalla, mikä on yksi verkkovuorovaikutuksen haasteista. On huomattu, että sitoutuminen virtuaaliseen työskentelyyn tai opiskeluun on vaikeaa ilman, että muiden osallistujien välitön reaktio on nähtävissä. (Arvaja & Mäkitalo-Siegl, 2006, Häkkinen, Järvelä & Lehtinen, 2006)

Affordanssiteoria
Affordanssi on alunperin James J. Gibsonin 1977 artikkelissaan "The Theory of Affordances" lanseeraama käsite, jota hän selitti tarkemmin 1979 kirjassaan "The Ecological Approach to Visual Perception". Gibson tarkoitti affordanssilla alunperin kaikkia niitä toiminnan mahdollisuuksia, joita ihmisellä on jossakin tilassa. Mahdollisuuksien tuli olla objektiivisesti mitattavissa ja riippumattomia siitä, huomaako henkilö niitä vai ei. Affordanssit olivat kuitenkin Gibsonin mukaan aina olemassa suhteessa toimijaan ja hänen kykyihinsä. (Affordance, 2009)

Donald A. Norman otti Affordanssi-käsitteen käyttöön käyttöliittymä- ja interaktiosuunnitteluun 1980-luvun lopulla. Siinä yhteydessä fyysisten toiminnan mahdollisuuksien lisäksi tärkeiksi tulivat myös toimijan päämäärät, arvot, suunnitelmat, uskomukset ja aiemmat kokemukset. Normanin määritelmään affordanssin käsitteestä sisältyy suhteellisuus kun taas Gibsonilla afforadanssi oli enemmänkin subjektiivista tai sisäsyntyistä. Painopisteen siirtyminen havaittuihin affordansseihin teki käsitteestä käyttökelpoisemman käytännön suunnittelutyön ongelmien näkökulmasta. (Affordance, 2009)

Mads Soegaard täsmentää eroja, joita Gibsonin ja Normanin väliltä löytyy affordanssin käsitteen määrittelyssä. Hänen mukaansa Norman määrittelee affordanssin joksikin, jolla on sekä todellisia että havaittuja ominaisuuksia. Soegaard käyttää palloa havainnollistavana esimerkkinä. Pallon affordanssia ovat sen todelliset ominaisuudet, kuten pyöreä muoto, fyysinen materiaali, pomppivuus, ym. Yhtälailla affordanssia ovat pallon havaitut ominaisuudet siitä, miten palloa tulisi käyttää. Kun havaitut ja todelliset ominaisuudet yhdistetään, affordanssi ilmenee suhteena, joka vallitsee objektin ja objektin käyttäjän välillä. Soegaard jatkaa täsmentämällä Gibsonin käsitystä affordanssista. Hänen mukaansa Gibson tarkoitti affordanssilla niitä toimintamahdollisuuksia, joita ympäristössä on, huolimatta siitä, huomaako toimija niitä vai ei. Gibson ei siis liitä käsitteen merkitykseen objektin havaittavia toimintatapoja tai havaittavaa tietoa, joka määrittelee objektin käyttöä. Gibsonin mukaan affordanssia esiintyy siis vain suhteessa toimijan toimintamahdollisuuksiin, esim. fyysisiin ominaisuuksiin. Sen sijaan Normanilla affordanssiin liittyy kulttuuri, toimijan aiemmat tiedot tai odotukset. (Soegaard, 2008)

Matt Bower (2008) on kehittänyt Gibsonin pohjalta affordanssiluokittelun e-oppimisympäristöjen suunnitteluun. Afordanssiluokitteluja on muitakin, Bowerin mukaan Scarantino luokittelee affordanssit mentaalisiin, yksinkertaisiin fyysisiin ja ei-yksinkertaisiin fyysisiin. Bower jatkaa Hartsonin luokittelevan affordanssit kognitiivisiin, fyysisiin, sensorisiin ja tominnallisiin. Hän mainitsee myös Kirschner et al:in luokittelusta, jossa huomioidaan teknologisten affordanssien lisäksi myös sosiaaliset ja opetukselliset affordanssit. Omassa luokittelussaan Bower pyrkii kuvaamaan affordanssit fyysisten ominaisuuksien mukaan painottaen niiden toimivuutta. Tarkoituksenaan hänellä on rakentaa sellainen työkalu oppimisteknologioiden affordanssien luokitteluun, joka huomioisi myös oppimistehtävien kasvatuksellista ja kollaboratiivista suunnittelua. Seuraavassa arvioimme VoiceThread-sovellusta Bowerin 11 kohtaisen luokittelun avulla. Allaolevassa taulukossa 7 käytännöllistä/toiminnallista affordanssiluokkaa luokiteltuna interaktion määrän mukaan.



Media-affordanssit
Media-affordanssi kuvaa niitä syöttö- (input) ja tuote- (output) mahdollisuuksia, joita sovelluksessa on. VoiceThreadistä löytyvät kaikki Bowerin listaamat media-affordanssit. Käyttäjä voi kirjoittaa ja lukea tekstiä, katsella, piirtää ja ladata kuvia, kuunnella ääntä ja tuottaa/nauhoittaa itse puhetta sekä katsella ja ladata videoita. Sovellus on siis media-affordansseiltaan varsin monipuolinen ja mahdollistaa monenlaisten oppimistehtävien rakentamisen.

Tilalliset affordanssit
Tilalliset affordanssit tarkoittavat käyttöliittymän elementtien koon muunneltavuutta sekä elementtien liikuttelu- ja sijoittelumahdollisuutta. VoiceThreadissa käyttäjällä on mahdollisuus valita katsooko hän esitystä kehyksen sisällä vai koko näytön kokoisena. Muuten käyttöliittymän elementit ovat vakioidun kokoiset ja sijaitsevat aina samoilla sijoilla. Niitä ei ole mahdollista siirtää eri paikkoihin. Tietynlainen sijoittelumahdollisuus tulee siitä, että käyttäjä voi linkittää tai sijoittaa (embed) VoiceThreadilla tekemänsä esityksen esim. www-sivuille, blogiin, wikiin tai muuhun Internet-ympäristöön. VoiceThreadiin voi myös tuoda muilla sovelluksilla tehtyjä elementtejä.

Ajalliset affordanssit
Ajallisia afforadansseja ovat muun muassa saavutettavuus ja nauhoittaminen. Koskaa VoiceThread-sovellus toimii Internetin kautta, se on saavutettavissa mihin aikaan ja missä hyvänsä. Sovelluksessa on nauhoitusominaisuus, jolla käyttäjä voi nauhoittaa omaa puhettaan joko tietokoneen mikrofonin tai puhelimen kautta. Käyttäjä voi myös toistaa nauhoitteen ja pysäyttää sen halutessaan. Toisto-ominaisuuksiin liittyy visuaalinen aikajanatyökalu, jota liu´uttamalla käyttäjä voi siirtyä esityksessä eteen- tai taaksepäin. Synkroni-ominaisuus on yhteydessä työkaluun siten, että esityksen kuvamaailma (diat, kuvat, videot) on ajallisesti kytköksissä niihin liitetyihin kommentteihin, jotka voivat olla sekä äänen, kirjoitetun tekstin tai animoitujen piirrosten muodossa.

Navigaatioaffordanssit
Navigaatioaffordansseilla Bower tarkoittaa käyttäjän mahdollisuuksia selata sovelluksen eri osioita ja liikkua eteen- ja taaksepäin. Navigaatioaffordansseja ovat myös linkityksmahdollisuudet osiosta toiseen sekä haku- ja tiedonluokitus mahdollisuudet. VoiceThreadissa käyttäjä voi liikkua eteen ja taakse valmiissa esityksessä tai rakentaessaan sitä. Esitykset rakentuvat kuitenkin lineaarisiksi, joten käyttäjä ei voi vapaasti tehdä linkkiä esimerkiksi esityksen alusta jonnekin tiettyyn kohtaan keskelle esitystä. Valmis tai keskeneräinenkin esitys on kuitenkin mahdollista linkittää minne hyvänsä Internet-sivulle tai muihin sovelluksiin. VoiceThreadissa ei ole hakuominaisuutta tai mahdollisuutta sinne ladatun tai muuten lisätyn tiedon luokitteluun.

Korostusaffordanssit
Korostusaffordanssit ovat mahdollisuuksia korostaa, esimerkiksi alleviivata jotain osaa resursseista. Korostusaffordansseihin kuuluu myös mahdollisuus jollain muulla tavalla suunnata huomio johonkin tiettyyn osaan. VoiceThreadin piirrosominaisuus (doodling) mahdollistaa alleviivaamisen piirtämällä. Käyttäjä voi näin doodling-työkalua käyttäen joko alleviivata vaikkapa tietyn sanan esityksestä tai osoittaa, ympyröidä tai muuten korostaa jotain tiettyä osaa kuvassa tai videossa. Sovelluksessa on myös suurennuslasityökalu, jolla voi osoittaa tiettyä osaa kuvassa ja suurentaa sen tarkempaa huomiota varten. Myös sanallisia kommentteja (puhuttuja tai kirjoitettuja) voi liittää mihin kohtaan esitystä haluaa. Näin käyttäjällä on myös sanallisesti suunnata muiden huomio haluamiinsa osiin.

Synteesiaffordanssit
Synteesiaffordanssit ovat Bowerin mukaan yhdisteltävyyttä eli mahdollisuuksia luoda yhdistetyillä työkaluilla monimediallisia oppimisympäristöjä. Bower puhuu myös työkalujen käytön ja resurssien sisältöjen integroinnista. Mielestäni VoiceThreadissa nämä mahdollisuudet toteutuvat hyvin. Rakennettaessa uutta esitystä, VoiceThreadiin voi tuoda erilaisia tiedostoja ja muillla sovelluksilla luotuja osia. Valmis esitys on myös mahdollista liittää osaksi muita Internet-pohjaisia sovelluksia. Yhdisteltävyys toimii siis molempiin suuntiin.

Hallinta-affordanssit
Hallinta-affordansseilla tarkoitetaan mahdollisuutta sallia tai kieltää luku-, kirjoitus-, editointi-, lataus-, julkaisu-, katselu- tai muokkausoikeus. Hallinta-affordansseihin kuuluu myös mahdollisuus sallia jako yhdeltä yhdelle, yhdeltä monelle tai monelta monelle. VoiceThreadin käyttäjän on mahdollista määritellä kaikkia näitä mahdollisuuksia. Esityksen rakentajalla on on suurimmat mahdollisuudet eri mahdollisuuksia. Hänellä on automaattisesti kaikki oikeudet ja mahdollisuudet muokata, katsella ja julkaista oma esityksensä. Tekijä voi myös määritellä minkälaisia mahdollisuuksia muut saavat hänen esityksensä suhteen. Esityksen rakentaja voi ensinnäkin päättää julkaiseeko hän esityksensä kaikille vai antaako katseluoikeudet vain nimeämilleen henkilöille. Lisäksi hän voi määritellä saavatko katselijat kommentoida esitystä liittämällä siihen puhetta ja/tai tekstiä. Ryhmäominaisuuksia käyttämällä usealla tekijällä voi olla hallintamahdollisuudet samaan esitykseen. Tällöin jokainen heistä voi editoida, ladata lisää kuvia tai muokata esitystä muilla tavoin. Pääsääntöisesti muilla kuin esityksen rakentajilla on esitykseen luku-, katselu- ja kommentointimahdollisuus.

Tekniset affordanssit, käytettävyys, esteettisyys ja luotettavuus
Neljä viimeistä affordanssiryhmää ovat ei-toiminnallisia kasvatuksellisesta näkökulmasta. Ne liittyvät kyllä oppimiskokemuksen laatuun, mutta eivät suoraan oppimismahdollisuuksien suunnitteluun. Käymme ne lyhyesti läpi yhdessä kappaleessa. Tekniset affordanssit ovat mahdollisuuksia käyttää sovellusta erilaisilla teknisillä alustoilla sekä tekniseen toimivuuteen, nopeuteen ja tehokkuuteen liittyviä mahdollisuuksia. Aiemmin on jo mainittu, että VoiceThread-sovelluksia voi käyttää Internet-ympäristössä osana monia muita sovelluksia. Sovelluksen käytettävyys on hyvä. Työkalujen symboliikka ja käyttö on helppo oppia ja ne löytyvät aina samoilta paikoilta. Myös sovelluksen esteettisyys on onnistunutta. Käyttöliittymän osat ovat tasapainossa keskenään ja hillitty värimaailma antaa tilaa ja neutraalit kehykset varsinaiselle sisällölle, käyttäjän rakentamalle esitykselle. Sovelluksen luotettavuus on myös hyvä. Se on toiminut ongelmitta kaikilla käyttökerroilla.

VoiceThread kieltenopetuksen apuvälineenä
Kielenkäytön päämäärä on ajatusten välittäminen, sosiaalisten suhteiden ylläpitäminen ja diskurssin luominen, jotka kaikki vaativat useiden ydinkompetenssien kehittämistä. Näitä ovat esimerkiksi informaation vastaanottokompetenssit (input) kuten kuunteleminen ja lukeminen sekä informaation tuottamiskompetenssit (output) kuten puhuminen ja kirjoittaminen. Ne sisältävät vastaanottamisprosessin, osanoton vuorovaikutukseen ja merkityksen antamisen sekä verbaalisille (suullisille ja kirjallisille) että visuaalisille ärsykkeille. Ne pitävät sisällään myös kohdekielen kommunikointikompetenssin, johon kuuluvat kommunikoinnin kulttuuristen ja situationaalisten kontekstien ymmärtäminen. (Plass & Jones, 2005)

Nykynäkemyksen mukaan kielitaito hankitaan luonnollisessa kommunikaatioprosessissa, kun aiemmin sitä on pidetty tietoisen oppimisprosessin tuloksena (Plass & Jones, 2005). VoiceThread antaa mahdollisuuksia luoda kommunikointiympäristöjä, joissa opiskelijat pääsevät käyttämään oppimaansa kieliainesta. Navigaatioaffordanssien puuttuminen aiheuttaa kuitenkin sen, että opiskelijalle ei voida luoda suoraa nopeaa linkkiä VoiceThread-tehtävästä esimerkiksi sanastoon tai muuhun lisäselitystä antavaan tiedostoon. Sillä luotua materiaalia voidaan kuitenkin yhdistellä muihin oppimisympäristöihin, kuten synteesiaffordansseja käsittelevässä kappaleessa todetaan. Näin voidaan tehdä oppimista tukevia selitys- tai sanasto-osioita toisaalle.

VoiceThread-esitys antaa opiskelijalle mahdollisuuden olla vuorovaikutuksessa materiaalin kanssa ja luoda materiaalille uusia merkityksiä sekä itsenäisesti että yhteistyössä muiden materiaalin kommentoijien kanssa. Se houkuttelee opiskelijaa käyttämään kieltä. Erityisesti vieraalla kielellä kommunikoitaessa monesti kynnys avata suutaan on varsin korkea. VoiceThreadissa kynnys madaltuu: arka puhuja voi kommentoida aluksi vain kirjallisesti ja mahdollisesti rohkaistuu vähitellen puhumaankin, kun seuraa opiskelijatovereidensa kommentointia. Oman kommenttinsa voi myös poistaa ennen sen julkaisemista, joka oletettavasti myös helpottaa suullisenkin kommentoinnin kynnystä.

Koulukäyttöön tarkoitetussa maksullisessa versiossa opiskelijoiden on mahdollista siirtyä avattaresta toiseen kommentoimaan nimettömästi. Tämän opiskelijalähtöisen piirteen voisi ajatella madaltavan kommentointikynnystä, mutta opettajan näkökulmasta piirre myös hankaloittaa sen seuraamista, miten kukin opiskelija osallistuu VoiceThread-tehtävään.

Pieni VoiceThreadin opetuskäyttökokeilu
Jotta VoiceThreadin ominaisuuksista saataisiin empiiristä tietoa luokkakäytössä, laadin pienen VoiceThread-esityksen ja annoin sen kommentoitavaksi kahdelle opettamalleni luokalle ammattioppilaitoksessa. Kommentoijaluokilla oli yhteensä 29 oppilasta, joista 13 sähköalan toisen vuoden opiskelijoita (SÄH08) ja loput kone- ja metallialan ensimmäisen vuoden opiskelijoita (KOM09).

Kommentoitavaksi löytyi muutaman minuutin mittainen videonpätkä viime kesältä, jossa siilinpoikanen kuljeskelee nuuskien nurmikolla. KOM09-luokan kanssa oli juuri opiskeltu tien neuvomiseen liittyvää sanastoa ja ajatuksena oli, että oppilaat kommentoisivat siilin kuljeskelua käyttäen myös tätä sanastoa. Lisäksi esitykseen löytyi muutama kuva unikoista, joista yhdessä oli kiinnostuksen herättäjänä myös iso kuoriainen. Video oli pakattava, jotta sen sai ladattua järjestelmään, sillä ilmaisversiolla voi ladata maksimissaan 20 Mt dataa ja alkuperäisvideon koko oli yli 100 Mt. Näin videon kuvanlaatu myös heikkeni melkoisesti.

Kokeilun tarkoituksena oli nimenomaan kokeilla, miten opiskelijat suhtautuisivat työkaluun ja miten sen käyttö sujuisi. Kommentoitavan videon löytäminen oli varsin hankalaa. Ajatus siitä, että kielten opiskelussa saadaan opiskelijoilta tuotosta innostavan videon avulla on houkutteleva, mutta käytännössä ei aivan ongelmaton. Kuten aina sisällöntuotanto on opettajan kannalta vaikein askel. Mikäli halutaan harjoitella tiettyä kieliainesta, tulisi videon ohjata käyttämään ko. ainesta. Mutta mistä tällainen video napataan?

VoiceThreadin hallinta-affordanssit ovat opettajan kannalta varsin hyvät. Kokeiluesitykseen annettiin kaikille kommentointioikeus, mutta opettaja piti itsellään oikeuden julkaista tai hylätä annetut kommentit. Tämä on varsin tärkeä ominaisuus eritoten rasavillien poikaluokkien kanssa työskenneltäessä. Kommentointi riistäytyisi helposti epäasiallisille urille, mikäli kaikki kommentit näkyisivät välittömästi kaikille käyttäjille. Kun opiskelijat tiesivät etukäteen, että opettaja harjoittaa ennakkosensuuria ja epäasialliset kommentit eivät tule näkyviin, kommenteista vain yksi jouduttiin hylkäämään. Jokainen kommentoija odotti innokkaasti oman kommenttinsa näkymistä muille ja opettajalla olikin kiire tarkastaa annettuja kommentteja, jotta ne saatiin julkaistua.

VoiceThread-esitys linkitettiin opiskelijoille jo tutuksi tulleeseen Moodle-alustaan ja sitä kautta esitykseen päästiinkin vaivattomasti käsiksi. Tunnin alussa opettaja esitteli lyhyesti VoiceThreadin kommentointitavat ja opiskelijat saivat myös kirjalliset ohjeet siitä, miten järjestelmään kirjaudutaan ja kommentteja pääsee antamaan. Esityksessä oli pyyntö kommentoida siiliä ja lisäksi opettaja suullisesti pyysi kertomaan englanniksi, mitä siili touhuaa. Opiskelijat saivat myös aihepiiriin liittyvää sanastoa.

Kommentteja annettiinkin ilahduttavan runsaasti. Suurin osa niistä oli varsin lyhyitä, mutta muutama opiskelija kirjoitti ihan useamman lauseen kommenttejakin. Tehtävän mielekkyyden peräänkin kyseltiin – syystäkin, sillä video ei ollut tarkoitukseen erityisen onnistunut. Suuri ilonaihe oli se, että lähes kaikki kommentoijat käyttivät englantia, kuten heitä pyydettiinkin tekemään. Annettu sanasto ohjasi useimpien kielenkäyttöä, mutta myös aivan omaa tuotosta saatiin aikaiseksi. Jopa kaksikielinen väittely siitä, kuka myrkytti siilin (jota siis ei toki videolla myrkytetty) käytiin.

Suuri pettymys oli kuitenkin se, että suullista kommentointia ei päästy lainkaan harjoittelemaan. Oppilaat yrittivät nauhoittaa kommenttejaan, mutta jostain syystä ääni ei tallentunut järjestelmään. Mahdollisesti kuulokemikrofonit olisi pitänyt VoiceThreadissa olevan ohjevideon avulla asentaa ymmärtämään VoiceThreadia, mutta siihen meillä ei ollut aikaa.

VoiceThread antaa kaiken tasoisille opiskelijoille mahdollisuuden osallistua kommentointiin. Heikommat opiskelijat kirjoittavat sanan tai pari kun taas pidemmälle edistyneet voivat puhua pitkäänkin. Tässä kokeilussa kovin pitkiä tuotoksia ei saatu aikaiseksi, sillä luokkien pojat eivät kovin innokkaasti kirjoita muutenkaan. Äänityksen onnistuessa tilanne olisi todennäköisesti ollut parempi. Ryhmää myös selkeästi innosti kommentoimaan se, että muut näkevät heidän kommenttinsa ja ehkä ryhmään kuulumisen tarve myös ajaa opiskelijoita ottamaan osaa toisin kuin omaan vihkoon elaborointitehtävää kirjoitettaessa.

Kokeilu antaa viitteitä siitä, että järjestelmä suullisenkin kommentoinnin toimiessa on varteenotettava työkalu kielten opetuksessa. Käytettävän kuvamateriaalin tulee kuitenkin olla tapahtumarikasta tai muuten kommentointiin innostavaa. Se, miten pitkään ammattioppilaitoksen opiskelijat jaksaisivat esityksiä kommentoida, on kysymysmerkki (ks. motivaation ylläpitäminen Veermans & Tapola, 2006). Mutta silloin tällöin käytettynä varmasti hyvä lisä oppitunneille.

Pohdinta
Affordanssiteorian ja Bowerin affordanssiluokituksen näkökulmasta tarkasteltuna Voice Thread tarjoaa todella monipuoliset mahdollisuudet erilaisten oppimistehtävien rakentamiseen. Käytössä ovat kaikki media-affordanssit, tilallisia affordansseja, ajallisia affrodansseja ja monipuolisia navigointiaffordansseja sekä kattavat korostus ja synteesiaffordanssit. Ilmaisesta versiosta löytyvät kaikki käyttäjän kannalta tärkeimmät ominaisuudet, ei kuitenkaan aivan kaikkea sitä mitä maksullisessa Pro-versiossa on. Suurimmat ilmaisen version puutteet liittyvät samanaikaiseen kommunikointimahdollisuuteen ja ryhmätyöominaisuuksiin. Myös erilaisia hallintamahdollisuuksia tulee lisää maksullisuuden myötä.

Välittömän vuorovaikutuksen puute on havaittu ongelmalliseksi yhteisöllisten oppimisympäristöjen käytössä. Osallistujat eivät sitoudu työskentelyyn, koska eivät voi nähdä muiden välitöntä reaktiota (Järvelä et.al 2006). Voice Threadissa tämän ongelman ohittamiseen on ainakin periaatteellinen mahdollisuus, sillä kommenttinsa voi jättää myös videoviestillä webbikamera käyttäen. Tosin reaktion välittömyys puuttuu edelleen, sillä kommentin jättäjällä on aikaa suunnitella niin sanallinen kuin sanatonkin viestinsä. On myös hyvä huomata, että osalle oppijoista juuri välitön vuorovaikutus on se pelote, jonka takia oman osaamisen näyttäminen esimerkiksi esitelmien avulla ei tavallisessa luokkatilanteessa onnistu. Voice Threadin avulla oppija pääsee osallistumaan ilman perinteisen luokan edessä esiintymisen pelkoa.

Kallialan ja Toikkasen (2009) mukaan tämän päivän 15–20-vuotiaista suomalaisista vähintään puolet on IRC-galleriassa, joten virtuaaliset yhteisöt ovat tärkeä osa nuorten viestintäkulttuuria. Tätä tietoa vasten myös Voice Threadin kaltaisten yhteisöllistä oppimista tukevien sovellusten käyttö on perusteltua, ja nuoret jopa odottavat voivansa käyttää omaksumiaan välineitä.

Tärkeää opetuskäytössä on, että käytettävä aineisto on asiasisältöön sopivaa ja tarkoituksenmukaista. VoiceThreadiin voisi tuottaa järkevää sisältöä esimerkiksi siten, että opiskelijoiden kanssa yhdessä tuotettaisiin videomateriaalia, joka laitetaan esitykseen. Vaikkapa kieltenopetuksen integrointi ammattiaineisiin onnistuisi suhteellisen vaivattomasti vaikkapa siten, että tarjoilijaopiskelijat kehittelisivät asiakaspalvelutilanteita, jotka kuvattaisiin ja joita toiset sitten pääsisivät kommentoimaan. Aina parempi, jos videolla olisi jokin virhe, joka toisten pitäisi huomata ja joka kirvoittaisi kommentteja. Näin saataisiin kehitettyä sekä ammattiosaamista että vierasta kieltä.

Oppilaita koskevat tietosuojamääräykset voivat tosin luoda esteitä tälle oppilasvideoiden viemiselle VoiceThreadiin, sillä ainakin omassa oppilaitoksessani opiskelijoilta ja mahdollisesti myös heidän huoltajiltaan vaaditaan kirjallinen suostumus jo siihen, että oppilaan kuvakaan saa näkyä oppilaitoksen omilla sivuilla saati sitten muualla verkossa. Maksullinen versio veisi tämän ongelman ainakin suurelta osin mukanaan, sillä sen käyttäjäpiiri on helpompi rajata.

VoiceThread-tehtävää voisi käyttää myös suullisen kielitaidon arvioinnissa tai muissa suullisissa kokeissa. Opiskelijat helposti arastelevat tosiaan ja pari- tai ryhmäkeskusteluja on usein hankala järjestää tarpeeksi. VoiceThreadin avulla saataisiin kerättyä opiskelijoita suullista tuotosta myös arvioitavaksi. Järjestelmän puute on tosin se, että suoraa palautetta yksittäiselle opiskelijalle sen kautta ei pääse antamaan.

Lähteet
Affordance. From Wikipedia, the free encyclopedia (2009). Retrieved September 25, 2009, from http://en.wikipedia.org/wiki/Affordance

Arvaja, M. & Mäkitalo-Siegl, K. (2006). Yhteisöllisen oppimisen kognitiiviset, sosiaaliset ja kontekstuaaliset tekijät: verkkovuorovaikutuksen näkökulma. In Järvelä, S., Häkkinen, P. & Lehtinen, E. (Ed.) //Oppimisen teoria ja teknologian opetuskäyttö//. Helsinki: WSOY.

Bower, Matt. (2008). Affordance analysis - matching learning tasks with learning technologies. Educational Media International, 45, 3-15. Retrieved September 25, 2009, from ERIC database.

Häkkinen, P., Järvelä, J. & Lehtinen, E. (2006). Sosiaalinen oppiminen ja yhteisöllinen teknologia. //Oppimisen teoria ja teknologian opetuskäyttö//. Helsinki: WSOY.

Kalliala, E. & Toikkanen, T. (2009). //Sosiaalinen media opetuksessa//. Helsinki: Finn Lectura.

Plass, J. & Jones, C. (2005). Multimedia learning in second language acquisition. In Mayer, R.E. (Ed.) //The Cambridge Handbook of Multimedia Learning//. New York: Campbridge University Press.

Soegaard, Mads. (2008). Affordances. Retrieved September 25, 2009, from http://www.interaction-design.org/encyclopedia/affordances.html

Stahl, G. (2004). Building collaborative knowing. Elements of a social theory of CSCL. In Strijbos, J-W, Kirschner, P.A. & Martens R.L. (Ed) //What we know about CSCL: And implementing it in higher education//. Boston: Kluwer. Retrieved September 27, 2009, from Google books.  Veermans, M. & Tapola, A. (2006). Motivaatio ja kiinnostuneisuus. In Järvelä, S., Häkkinen, P. & Lehtinen, E. (Ed.) //Oppimisen teoria ja teknologian opetuskäyttö//. Helsinki: WSOY.

//Ohje: Koostakaa työnne tälle sivulle. Käyttäkää ryhmän yhteydenpidossa tämän sivun keskustelu-välilehteä.//